Ipo 1777- Api% Maj. Jun. 
då han ater utflög, (ä fnart fölen begynte något 
ftarkare verka pä (locken, och fortfor pä det 
fåttet i flere dagar. Sifta dagen, dä en annan 
ilock fvårmade, och denne vid famma tiUälle 
ftormade ut, fpringer jag til och tilftjuter flu^^ 
Uret, at ej mer, än ungetärligen tilenhalf tum 
deraf, lemnades öppet ^ pä det bieii ej måtte fa 
tilfålle at ftorma ut pä en gäng, och jag ej 
hindras, at fkota den andra fvärmen. De, fotn\ 
vore utflugne, ^började repa fig i famma tråd, 
dår de, de Brra dagarna, voro vane at (itta, til 
ungetårligen en tjerdedel af fvårmen. De fom 
qvar voro i flocken, fyntes efter hand gifva Gg 
ut til de andra. Jag gaf mig iäledes tid , ac 
berga den nykomne fvårmen j men under det 
jag fyffelfatÉe mid dermed, kaftade jag dä och 
dä ögonen dels på den lilla famlingen, fom fatt 
fig pä trädet, dels pä (locken, ur hvilken de 
Icommit: jag fer den förra (itta qvar, och pä 
den fenare en anfenlig mångd utkrupen, fittan- 
de utan pä luckan i en klump. Jag blef Iäle- 
des ofvertygad, at fmårmen ej fkulle flyga bart, 
och trodde, at de, fom repat fig pä trädet^ 
fkulle af fig (jelfva draga fig äter til (locken^^ 
gjörde mig derfore ej brädt om at bcfoka dem : 
xncn fedan fvårmen var inbergad, gar jag til (loc- 
ken och finner dem , fom fatt fig pä luckan och 
omkring fluilret, aldeles döda, bärtfvartnade , 
genom(lopta af honung, och pä fomliga honun- 
gen likafom fmä pärlor utpråfl^ad. Jag flyttade da 
ilocken derifrän til trädet , dar de andre fatt fig, 
opnade luckan och fann alla Bien, fom ungefär- 
Tigen utgjorde en lika mängd med dem, fom fatt 
fig pä luckan^ ligga på bottnen döda, åfven ge- 
nom- 
