io6 1777* Jul* Ang. Sept. 
ter tyckes vara förvandlad måft til en jord, h vil- 
ket fornåmligaft bedragit mången Chemift: at tro, 
det rä Salpeter ej hade nägon fullkomligare 
bafis alkalina: denna jord år dock ej någon fim- 
pel kalk- jord, utan et verkeligt alkaliniftt vä- 
(ende, emedan den med viftrill- fyran kan göra 
et medel-falt > men icke heller nägot fullkom- 
ligt fal alkali fixum , efter fom* det ej lätcr lo- 
fa fig i rent vatten, och def^utom milter alde- 
les fit faliniOcä lynne genom Calcination, då 
det blrr likt en annan kalk-jord, fom fatt namn 
af Magnclia Alba. Således mäfte defs delar va- 
ra mycket loil med hvarannan bundne, ia at 
något väfenteiigcn horande til defs alkalinifke va- 
rclfe genom förbränningen kan afroka och för- 
jagas, h vilket ej annat kan vara, ån en fin ol- 
ja eller fetma, fom ock tvdeligen mårkes, ia af 
defs gula fårg fore calcinationen, fom a(|defs al- 
kulifka rok under den lammaj varandcs for 6f- 
rigt detta Alkali nårmall likt et Sal ammonia* 
cum fixum och det alkalinifka faltet, fora fäs, 
di fvafvel upkokas i ofläckt kalk-vatten. 
§. 13. Af hvad anfordt år, finner man, at 
rå Salpetrens Alkali år verkeligen fkildt ifrån * 
denna pra:cipiteradc jord, ty de(s bafis gor med 
v«élrill-fyran et fullkomligt medel-falts fom kal- 
las x4rcanum duplicatum, men denna alkalinifica 
jord, gor et fint långllråligt falt, fora år ifrån 
det förra vida (tildt, lamt defsutom genom cal- 
cmation fläpper fin lyra och blir en dod jord , . 
hvilken (kilnad Doft. Pjetsch ej kant, hvar- 
fore han ock tilGcrifvit rä Salpetern den ver- 
kan, fora allenall denna jord tilkoniaicr (§. 8.) 
