3o^ I777* Od, Nov* Dec. 
det ock jämnt blifvit folgdt, med den ftandak- 
tighet och noggranhet, fom lyfte i alla denna re- 
deliga Hedersmannens ofriga göromål 5 och kan 
jag, läfom hans Händige Läkare, intyga 5 at han, 
ifrän denna tid intil hans dods-ftiind, ingen 
dag vikit derifrän, om han icke genom annan 
tilftotande Ijukdom, nägon gäng, pä mitt inri- 
dande, fig derifrän pä helt kort tid afhåliit. 
Som denna regime lindrade SaL Borgmåftaren 
ganfka piycket, lä fick han ock deraf la myc- 
ket ftarkare motif til fortfättande af denna cur. 
Han vann e j allena fl: en god lindring i fin fvå- 
righet at låta urinen , utan hans mage, fom för- 
ut varit fvag , ftårktes ock håraf, (ä at han ät med 
båttre matlufl:^ fmåke maten val, och blef ver- 
keligen fet. Men fedan iädant i Öere är råckt, 
tog han äter pä at längfamt afmagra, och ånd- 
teligen togo. krämporna ofverhand, Stenen väx- 
te lä, at han började kännas utanpå i perina:o; 
den ljuke fick fedan tecken til Torfken, dertil- 
med en fortfarande plägfam hicka, hvarunder 
han omfider fiutade fina dagar, i Martii mänad 
innevarande är, 71 är gammal. Herr Doétor 
SvEDELius, fom vid Likets opnande var när- 
varande, fkar med varfamhet up Bläfan, hvil-' 
ken han fann rundt omkring fluta fig etter fte- 
nen > då hon opnades, var hon hel och hällen 
upfyld med ftenen, iom lag likafom inmurad i 
et grusaktigt våfende, hvarmed ock hela Ste- 
nen var ofverdragen pa ytan. Detta grus, dä 
det var fårfkt, hade et cryfl:allinifkt utfeende. 
Dä Stenen nyls var utfturen , vog han ellofva* 
unz, men fedan han legat ett par dagar i ett 
torrt rum, fans han hafva förlorat ett unz af 
fin tyngd. Sä- 
