34© 1777- Od; No v. t)ec. 
Opalens flågtingar, med hvilka han hvarftals i 
parallelt framlopande lager hopblandas. Iracd- 
lertid fer man tydeligen grånle-fkiinaden imel- 
lan den ena och den andra. 
De nu anförde forfok , läfom ock Stenen» 
förening med Opal-flågtet, famt hela defs tex- . 
tur i allmänhet, tyckas ådagalägga, at grund- 
ämnet til Gculus mundi år en ler-jord. 
Durkfigtigheten, fom Oculus mundi vinner 
uti flytande åmnen, forhäller fig pä följande fått: 
i) Upvårmda våtfkor befordra fnarare Ste- 
nens klarhet, ån kalla. 
z) I Pctafk-folution blir Stenen klarare^ ån 
i något annat fluidum. 
3) Vitriol-fyran förändrar Stenens lynne gan- 
fka längfamt, ja dubbelt li\ mycken tid fordras 
dertil, än dä limpelt vatten tages. Acidum ni- 
tri verkar redan häftigare, 
4) Uplofningar af metallifka falter, fom til 
exempel Koppar-vitriol , gora väl Oculus mun- 
di åfven durk (igtig, men intet af Liqveurens får* 
gande åmne tränger fig in uti ijelfva fubllancen. 
f) Vid Indigo -folutionen, blir Stenen icke 
allenaft klar, utan vinner tillika en bläaktig 
färg. Detta Phenomen år fä mycket vigtigare, 
fom det tillika tyckes intyga, at fiuidorum för- 
ening med färg-lloftet utur våxt-riket år myc- 
ket nogare, ån med det ur mineralifta kroppar. 
Blå färgen forgär äter, lå fnart Stenen lägges i 
Potaflc-folution. 
6) Vi» 
