177^- Apr. Maj, ]un. loj 
ock -da altid någon fandblanning märkes i Kår- 
rens mullfamlingar. Moraffer och Kärr, om- 
kring hvilka marken långe varit kal och blor* 
tad pa flcog , hyfa ock mylla til mindre mag- 
tighet och bördighet, ån cie fom finnas up i 
fkogsbygden, hvarefi: af barr och lofFall, ige- 
nom höll -och värvatten, ny mylla ärligen ned* 
flcoljes i flika laga och kårraktiga platfer- 
^. 11^ Ej mindre Kårrs och MoraOers ur- 
fprinig och tildanelfe, ån deras bencaffenhet, ut'» 
märka altlä tydeligen, at de beftä i:mo icke 
af annat, ån uråldriga mull-famlingar, och z:o 
ut de famma, ofvcrilvodigt vatten altid åro be-* 
fvårade. Den mylla och matiord, hvarpä luft^ 
fno och våta med tiden blottat våra jordkullar 
'Och Landthogder, eller hvilken af Brrutnade 
Sjo-och Kärrväxter tilkommit, finne vi igen i 
våra Kärr och Morafs^ det kommer altla en- 
daft derpä an 5 at defle vattudränkte platfer rått 
uttorkas, och at, i fall defle muU-famlingar fko- 
ia gora behörig nytta, vi förut noga underfoke, 
i hvad flvick och beflcafixnhct de finnas, fedan 
de blifvit uptorkade. 
§.23. A t Sjo-åfja, Kårr-gyttja och Mull- 
famlingar ifrån fiuike och fumpiga ftällen , i och 
for fig fjelfve, icke åro ofruktfame, det har den 
kunnige och idoge Holländarens forfarenhet lån- 
ge fedan lagt for öppen dag. I detta land är 
icke lällfynt, at fe en myckenhet folk med fl:or 
forgtållighet vara fyflelfatt, ån nt af kårr och 
morafs upgråfva och rilmaka myllan til brännc- 
torf , ^ån ock at , med nåt och håfvar upbrin^a 
den lofave myllan ifrån alla C^öalerj vattu-gjo« 
G f hv 
