177 é, Apr. Maj. Jun.' 
nu våxer, eller fom i forntiden varit Sjoftrln- 
der, dä uti dem vuxit allahanda fjovåxter, lä- 
fom Fråken, Vafs, Ror, och andra Sjo-grås, 
med tilblandning af Snåcke-£kal och Mufslor^ 
J17. m» fom til bördiga jordarter förvandlade blif- 
vit. Pä iädana kårr och laggar kan man, med 
full fåkerhec om en lönande moda, nedlägga ar- 
bete. Men jag har mycken sinlecjning at tvifla, 
om det lä val lönar mödan at använda koftnad 
Eä iädana Mäffar och Myror, fom i det måfta 
eftä af dels redan formultnad, dels Innu våxan- 
de BjornmofTa. Jag kunde anföra flera veder- 
målen af fädana platfer, fom, efter drygt arbe- 
te och mycken koftnad, ftä nu aldeles kale och 
ofruktbare. Atminftone rader jag ingen Landt- 
man, at väga mycken koftnad pä dem^ 11 lån- 
ge båttre fält åro at til^5* 
Innan nägon upodling af Kårr och Maffkr 
foretages, bor man noga underfoka bottnens el- 
ler alfvens befkaffenhet. Finnes den beftä af fia 
fand eller klibb-lera, blir rädeligaft, at lemna 
Iädana ftållen ororde: bagge draga fyra til lig 
och gifva lä elaka dunfter, at dugeliga växter 
pä dem vantrifvas. Skulle de, genom djup dik- 
ning, kunna uttorkas, ¥ore det vål nyttigt, til 
Climatets förbättring, men den mylla man der- 
af fär, blir knapt nagonfin god matjord: den 
fina fanden förvandlas låtteligen til en (kadelig 
flygfand, och klibb» leran gor fent eller aldrig 
nägon god matjord. Se Munchhausens ir 
Athandling, pag« 840 och de följande, famtHo- 
MES Tyflka ofveriåttning, pag. ijf. Men be- 
finnes alfvea beftä af god mårgelblandad lera, 
H 5 kaa 
