Apr^ Maj. Juti. 13 1 
§é fié Näturliga vdxt-fyrof kallar jäg dem^ 
(om icke imdergäct någon koriftig jåfning, til 
fldllnad ifrån Jäjl- Syrot ^ hvilka äro af en helt 
annan befkaffenhet. Man rnJilte härvid åfveit 
flvilja imellan den, fom verkeligen undergått jas* 
ning^ och det^ fom varit närvarande vid jäs^ 
ningen, utan at (jelf jafa. Vinftencn år med 
vid Vinets jäfning, men dei1 tiied fyran förbund» 
ne delen af Lut ^ falt hindraf jåfningen ät ver* 
ka pä fumma fyra^ derfore blif den ofiråndrad 
och naturlig» Den ofriga delen af Syra der-* 
emot förvandlar under jälhingen fin natur ^ och 
blir en konflig eller jJfi-Syra, Sattet hurU hlf^ 
med tilgär^ är et ännu i mörker infvept ämrie^ 
och lårer (a blifva^ til defs någon habil Chemift 
vil fyllötåtta fig med defs utrönande. Jag haif 
vål i detta ånine gjordt en del forfök^ nieti al-^ 
drig hunnit långre, ån at det ena gifvit mig 
anledning til flutfatfef, hvilka et annat forfok^ 
öm icke kullkaftat^ åtminrtone gjordt tvifvel- 
aktige, och jag far icke inlätä mig iä långt t 
dylike Chemime Forfok, fom hagen fnart flul** 
le fora mig. 
f 5. Alk våxter^ förti genörri jäfhing gif-* 
Va Ättika^ vifa på h varjehanda iätt^ fpår til Na- 
turlig Syra-, men la fnart män anftåller jåmfo-^ 
relfe imellan den myckenhet^ fom fis af en och 
famma mångd^ t. Säd, fä utan fom genom 
jåfning^ iä blir efter det, fom ånnu kan Vara 
bekant > förklaringen defofver^ idel Vacklande 
gifsningar, ånflcont jag ock ville taga den grart- 
nade hypothefe til hjelp. Ännu konftigare blir 
det at förklara^ huru det geléaktigc åmriet i 
I % Djur- 
