1^6 1776. Apr. Maj. Jun. 
våxa nåftan i bara fand-grus, dar de dock trif- 
vits ganfka val. Näppeligen finnes något tråd, 
fom tager til godo lå torr och mager jordmån, 
fom detta: jag har pä flera ftållen funnit dem 
våxa helt frodiga, och vara fulla med ftorabår, 
faft de ftätt pä de hårdafte och magrafte bac- 
kar, dar gråfen rundt omkring dem varit af den 
ovanligt llarka torckan merånde\s bartbrånde, 
lä at en kunde ftadna i forundran, huru de dar 
kunnat lä våt komma fort. De hade blifvit dit- 
planterade af foglar, fom åtit bären. Vid Mont- 
real i Canada hade Gouverneuren låtit plante- 
ra några, de ftodo dar pä en tåmmehg fkarp 
och mager jordmän; men hade dock ftora och 
frodiga lof, och trifdes mycket våi. Deras van- 
liga jordmän ar aldä pä torra och håglåndta ftål- 
len; men man träffar dem ock ibland växande 
i kårr, i fynnerhet i de iä kallade Ceder-kårren, 
dar Cuprejfus Hyoides växer, och åndä bärga de 
fig tåmmeligen där. Landtmånnerne i Penfyl- 
vanien anfägo defTe trän for et det vårfta ogrås 
pä deras åkrar; ty foglarne kringfprida fron af 
dem i den lofa jorden, där de tätt upkommaj 
fä de ftä där litet qvar och (lä rötter, kunna de 
ej utrotas, om de ej updragas noga med roten; 
ty affkäres ftammen nära til marken, iä up- 
komma frän ro^en en myckenhet telningar, dem 
Landtmannen äter fär befvår med, at utrota. 
Om jorden brånnes pä något ftålle, eller (kogen 
bärtrodjes och marken upgråfves, är detta träd 
et af de forfta, fom dar infinner (ig af fron, fom 
foglarna ditfora. Uti Penfylvanien och Nya Jer- 
fey (äg man både vid gårdar och vägar ymnigt 
af deile trän. Pä de fläfta iHllen hade de med 
