j64 ^77 Apn Maj, Jun 
Hållningar. På flere ftållen har det varit gam- 
malt bruk 5 at fluta om Bergborrning efter en 
vifs furnroa for de forfta lo famnarne, med nå- 
gon tilokning for de naftfoljande lo famnar, och 
fedan et vifst tilokt pris pä hvarje famn, ige- 
nom hvilket jåmna tilvåxande, borrningen fti- 
ger til anfenlig koftnad , lä fnart den fortiåttes 
pä ftorre djup. Detta har gifvit forfarna och 
tiltagfna Bergsborrs - Idkare anledning at ätaga 
lig detta arbete pä vifit flumpkop, nemligen^ 
I Guinea for hvarje famn, hvarigenom de, om 
borrningen (kulle uphora pä 30 famnars djup^ 
eller forr, vinna långt mer, ån etter det andra 
betinget, men drifves den til 60 famnars djup 
eller dcrutofver 5 fom ofta händer, vinner Gruf- 
ve - egaren en betydande befparing uti defs ut- 
gifter. 
Herr Triewalds Beflcrifning om Engelflca 
Bergborren och defs bruk, fom finnes införd i 
denna Kongl. Academiens Handlingar for Jan. 
Febr. Mart, 1740, år lä fullftåndig, at dervid 
intet år at tillägga. 
§, 1. Når kolflotfernc genom bergborr blif- 
vit undérfokte til afftänd iip ifrån dagen, tjock- 
lek och art at brinna, och det pä behöriga ftål* 
len, til utrönande af fältets befkafFenhet , fom 
man år finnad intaga j fänkes et Schakt ned pä 
det djup man funmt den KolBotfen ligga, fom 
med arbete efterfåttas ftal, och det utan affe- 
ende pä några Kolflotfer hSgre up. 
Fä Stenkols - fjotfer vid New Caftle hållas: 
varde at arbeta ^ lä framt de ej ligga pä 26 til 
35 
