177^- Jul. Aug. Sept. zi^ 
.^a-mde oftaft åro raagre och orakelige. Hvaraf 
kommer det, om icke deraf ^ at de fenare ej nju- 
ta naturlig föda och frihet? Hvilken fer icke, 
huru olika luft de hemtamde^ uti fina mörka, 
oftaft ofnygga och med fura qvalmiga exhala- 
tioner upfylda rum, andas, emot de vilda? Brift 
pä rorelfe kan ej heller annat , ån gora dem min- 
ar,e trefliga. Defsutom fä de hemtamde iallan 
njuta de orter, fom de eljeft garna ära, gto- 
na och frifka, litan meråndels törra och unkna, 
dä de miftat fin råtta lukt, fmak och födande 
kraft* 
Jag vet vål, at det i vart Cliitiat och ofver 
Vara länga vintrar, omojeligen låter fig gorä, 
at til alla delar lemna de hemtamda djuren lä- 
dan frihet och foda, fom de vilda hafva at fåg- 
na fig af 3 men år dock ofvertygad, at den fom 
vil fe fin Boll:ap treflig, bor, lä mycket mojé- 
ligt år, lämpa fig vid defs fkotfel^ efter hvart 
öch et djurs naturliga lynne, i fynnerhet hvad 
födan angär. Til den andan år nyttigt, om ea 
hushållare känner de växter, fom åtas eller for- 
kaftas af hvart flags djur. Mycket ho kunde 
brukas til det ena flags djurers foda, fom ratas 
af det andra. Til exempel : om et ftycke af än- 
gen finnes fullt af KafiJota (Spira:a ulmaria) bot 
höet deraf ej gifvas ät Oxar, fom häldre fvalta, 
ån fmaka denna ort, och derfore vraka Jädanir 
ho ibland fpillningen, dä likväl Geten fnälas ef- 
ter denna ort, (äfom en af fina läckerheter: fle- 
ra lädana prof at fortiga. 
Men jag bor nu fkynda mig til mitt forc- 
fatta åmiie. At undvika vidlyftighet, nödgas jag 
. med 
