242 177 Ang. Sept. 
eller tiltager pä viffa ftållen i tjDckkketij och 
'derfore läges' Ivålla^ 
§. z. Når en iädan tiJiåttande gäng affkSr 
Flotferna, fåijer ofta den verkan ockiä med j.at 
flotfen varder flyttad eiler kaftad högre op el- 
ler längre ned s ibland allenail några alnar ifrän 
defs förra låge 5 men ibland 40 til fO flunnar. 
Oro denna Kol flotfens flyttning fter neder åt, 
liäiles det af Grufve - forfarne för ct bättre tec- 
\tx\^ an om den gar högre upp. Defle (ä kal- 
lade D/w fora ibland en Sten-art 5 hvars bland- 
ning bellåraf forftenad Lera^ fin vSand och Skim- 
■riief^ Qch ibland af en bråckelig fet Lera , full 
med klyfter : de räkas af ätflvillig tjocklek, pä 
fomliga ftåilen allenaft af några alnar, men pä 
andra äter 5 af 9 Bmnars och derutofver: Deras 
itällning emot de affkurne Sten -och Kol -lagren 
gifver tilkänna, hvar deffe Lager 5 om dé äro 
tiVttade. bcra igenfokas 5 antingen högre upp el* 
ler Jån^^re ned. 
Innan lädant kan fke^ mäfte den afflcårande 
gängen (theDike) genooiflus med cn forfoknings- 
ort ^ fom riltages det trängaitc man kan. Det 
är genom erfarenhet utrönt, at affklrande gän- 
gar, när de falla fned - vinkligt emot en annan 
gäng eller flöts, meråiidels flåpa famma gäng 
eller flöts med fig et ilycke ät den (idan, där 
afflrarningen utgör den mindre vinkelen. Deraf 
har man gjort fig cn regel, at igentaga den 
flyttade gängen eller flotfen, pä det lattet, at 
affklrande klyften gcnomfläs och efterfoljes ifrän 
den mindre affkårniiigs - vinkelen , intil defs gän- 
gen eller flotfen tji^lks, hvilken fållan öar felt. 
• ■ ' . • • Om 
