177^. Od. Nov. Dec. 281 
Icråk, likafom kold ger dem ftela. I början 
framkomiBo pä detta lått rått mänga, men ef- 
ter hand färre, och omfider vill nu ingen mera 
rora fig, pä hvad lått det ock forfoktes, hvar- 
af flutes, at de lefvande djuren, inom den ftång- 
da flafkan, dodt ut, och nu, ehuru med tilråc- 
kelig mat forfedde, åro alla döda. Om delTe 
vid en annan ars-tid äter qvickna vid, far tiden 
utvifa. Dc llvola annars kunna lefva rått långe 
utan mat, ja ofveräret, foni Leeuwenhoek an- 
märkt. At de icke frukta, utan fall mera ålOca 
värmen, har du Ha me c funnit, i det deffe 
Curculioner ej allenaft, dar de i ftort iållfkap 
famla fig pä e^ iHlle uti fåden, fororfaka en 
märkelig värme, utan ock gerna uti magaziner- 
ne intaga den fodra eller Sol- fidan, dar måfta 
värmen finnes. De hafva ock , vid anftålda prof, 
funnits ganfka val uthärda en värme af €5 gra- 
der pä Sv. Thermom, och forll dodt vid den 7f :te 
graden, fom är nog mycket. Om Sädens tork- 
ning uti flafkan eiier en inflåiigd luft bidragit 
til deras undergäng j och om deiTe d jur båttre trif^* 
vas uti Brfk och mjukare In torr iåd m, m. for- 
tjenar närmare underfol^as. Mig förekommer 
troligaft, at den gamla racen af lagom varm© 
muntras och läckas til parning, famt dä lägger 
fina agg uti kornen 3 vid tilltotandc kold äter 
dor detta flägtQ omfider ut, men de u|i kornen 
betinteliga agg och ungarne ligga derllådes 
qvar, til defs en blidare årstid ä nyo befrämjar 
deras tiiväxt och fortkomft» Jag fluter detta 
deraf, at fedan jäg af de förut nämnda tufendc 
for gode anfedde kornen 5 formcdelft vattuprof^ 
vct| likafolltannu ailondrat 7f korn, hvilka fum-? 
8 f mo^ 
