28(J 1776. Ode. Nov. Dec. 
en Rimfka otåck fpis, lå tyckes månne ligheten 
förbjuda, at ej, med låljarens ringa vinning, pä 
andras bekoftnad til helfa och lif, vidtaga eller 
énfamt hålla (ig vid denna redan for fig Ijelf 
koftfame och otilråckelige utvåg, fom i det 
höglta lårer tjena, at fordrifva de lefvande krä- 
ken utur en ^vifs Sådes-mafla, til andra rum, 
Detfamma galler om andra redan for fig Ijelfva 
otilråckeliga medel. Du Ha mel forfokte med 
ftarkafte os af kol 5 men forgåfves: lika fä med 
ftarkafte terpentin -eflence uti flutne kiftor, men 
djuren aktade det ej, och låledes troligen ej hel- 
ler många andra i famma affikt foreflagne luk» 
tände läker. 
At hindra och forftora deras hushållning och 
fortplantning, år en annan gan(ka våltänkt ut- 
våg, at gora fig af med deffa gåfter, Leeuwen- 
HOEK föreflår til den andan det vanliga medlet, 
at ofta rora och vånda Säden, Ty, fom Infe* 
Ö:et behofver tid at preparera Kornen, innan 
agget lagges deruti, kommer defs arbete at bli 
forgåfves, dä han mifter fit korn, och mäftc 
lågga agget utan^iä fkalet, hvarell den utklåkte 
maften, i brift af foda, måfte forgäs. Du Ha- 
MEL,, fom mårkt, at djuren behofva värme, 
for at trifvas, men ftelna af kold, har, läfom 
en betydelig formän af defs inventerade flutna 
magaziner, anmärkt, at den frifta kalla luften, 
fom med ftora bålgor drifves ofta up igenom 
Såden, åfven hindrar defla kräk at tritvas, och 
läledes fordrifvcr dem. Man bor ej neka, atju 
pä detta fåttet något med tiden kan uträttas. - 
Men (ä vida toga någon, blott for denna mafkens 
ikuU, lårer upbygga något til Sädens Itåndiga 
