i8 1778- Jan. Febr. Mart. 
Hoft, ehuru bebagelig, eriåtter ej den forluft^ 
fom en len och kulen Var fororfakar. 
Genom alla årens jamforelfe (ig imellan^ 
har jag ej kunnat utleta nägon vifs Period af 
är 5 efrer hvars forlopp ärs-tidernc kommit nå- 
got når like igen. Man har haft någon anled- 
ning at tro 5 at det flculle fkc efter ip ar, eme- 
dan Manens flciften^ efter ip är, äter infalla pä 
famma dagar i mänadcrne; men det har, ätmih- 
ftone hvad kold och värme angär, ej inträffat. 
Emot 1740 års kalla vinter, fvarade en mycket 
blid, I7fpj och emot ijf? års lindriga, en 
ovanligt bifter, i772» Man bor dock ej un^ 
derlåta at fortfara med flitigt obferverande , til 
defs flere naturens lagar håruti kunna uptåckas, 
fom viflerligen gifvas: ty all ting (ker i natu- 
ren, efter vifTa lagar. 
Hvad års-våxterne under de 20 åren angär, 
lå hafva de, aren ijfS^ I7fp5 \'']66 och »773, 
varit mycket våifignade, och de flefta ofriga 
åren, åtminftone i ilorre delen af Landsorterne, 
inedelmättige, om man undantager åren 1771 
och i fynnerhet 1772., då i mänga af våra 
Landsorter var fvär mifsvåxt. Mindre ymnig 
års-växt hårrorer hos ofs lållan af brift pä nö- 
dig värme om Sommaren, utan gemenligen an- 
tingen af långvarig torka om Vären, hälft i 
Maji månad, eller af for mycket rågn under 
lådens mognad och i Ikorde- tiden, eller ock 
deraf, at foo om höften faller pä ofrufen jord, 
och blir liggande ofver hela Vintren, då det 
händer > at lades -brodden och rotrerne ruttna 
under fnon och aldeles do ut. Mår åkren är 
for- 
