j6 1772- Jan. Febr. Mart. 
grep af Integration, och defsiitom rått beqvåmt 
leder til en ^equation, forn i fynnerhet uti iiilro- 
nomien, år af viditråcktafte bruk , tror jag, at 
den ej annat kan än behaga dem, fom at Ma- 
thematilka underfokningar åro ållkare. 
Sjelfva Problemet, iäfom mnn har fig be- 
kant, år af följande innehåll: Om en kropp föres 
uti en krokig Linea OYM, Ta b. IL Fig, 2. i kr ing 
en faft pun£l A , med en kraft , [om alleflddes dr uti 
et omvändt forhällande af Qyadraten til kroppens af- 
fl and ifrån den fa flå punBen; at finna ^ hvad OYM 
jkall vara får en krokig Linea. Låt rata Lineen 
AB antagas (äföm axel til den lokta Krok-lj- 
neen, och ifrän r, fom ma utmärka kroppens 
ftålle vid en vifs tid t^ fåiles rX, vinkelrätt 
emot AB^j vidare dragés AYy och Lineerna y^X, 
XTy AT^ i ordning, betecknas genom bokftäf- 
verna;^, v\ och vinkelcn J^X genom (p. Eme- 
dan nu kroppen uti punclen T drifves til pun- 
élen ^ med en kraft, fom år i forhållande af 
, lå år klart, at om denna kraft, vid et gif- 
vet af Händ a ifrån punden A^ utmårkes med A^ 
A a'^ 
fkal kraften uti T blifva -V . Då nu denna 
v 
kraft, fom verkar uti leden TA^ uplofes uti 
tvånne, hvilka verka efter lederna XAy rX, 
A* a^ 
blifv^er kraften efter XA zz Cof. <p, och 
A.a'^ 
den efter rX =: — r • Sin. (D. Håraf får man, 
enligt den bekanta Mechanifka grundfatfen, at 
" til- 
