90 i77§- Apr. Maj. Jun. 
ma Söderländer, bar likväl en obehagelig for* 
farenhec vifat, ac ej allenaft Månniflcor oFra nog 
hår i Sverige blifva bitne af giftiga Ormar ^ 
utan ock , ac mången därigenom antingen kom- 
mit uti ytterfla liFsflira^ eller ock verkeligen mäft 
lifvet tiiiåtta, 
^ Redan vid HSgftfilig Konung GUSTAF L 
tid 5 talar Ärke^Biilopcn Olaus Magnus (a) 
om grymma Huggormar, fom plågat Nordifka 
Folket, dem han kallar xAfpides, och berättar^ 
at deras bett varit ganfka gihiga och dödande, 
h varmed han formodeligen menar det flaget, fom 
Ald ROVANDUS (^j kallar Jjp^s colore ferrugineoy 
och i Sverige år kåndt under namn af E(ping, 
(Coluber Cherfea Linn ), et flags mycket farli- 
ga Ormar, i Smaland, Upland och flercftådes 
nog allmänna, famt af Herr Archiatern och 
Riddaren von Ltnnc befkrifne och afritade uti 
Kongl. Vet. Acad. Handl. 1749 {c), I Små- 
land, lager han, at mänga Månnifkor blifva 
olyckelige af defs bett, och b^r åfven en Hu- 
ftru i Skäne deraf dodt , faft ån for henne blit* 
vit brukad den af- Engclsmånncrne tå mycket ber 
r|mde Bomoljan, efter den forefkrift, fom i K. 
Societetens Handlingar (d) finnes införd j och 
tilftyrker Herr Archiatern pä et annat llålle, ' ^) 
at den fom hafver lågenhet, må noga underfo- 
ka. 
(a) Hift Gent, Septentr. Lib. 21. Cap. 48. 
{b) Serpent. 197. CO Sid. 246. 
{d) Transaä. Ang!. N. 443. Memoires de rAcad. 
de 'Paris 1737. 
(O I Defs Gottl. Refa, p. 3ö6. Difp. de Morfirra 
ferpentum, af Adjunften Dofl:. Acrel. 
