loo Apiv Maj. Jua, 
gång hos Herrflcapcrne och PråfterOcapet på 
landet. 
Bomöljan år al: alla medel det lattaflc, och 
kan nållan altid pa landet, ätminftone hos Stånds- 
perfoner erhållas, (a) Genom fin lenande och 
mjukande kraft, lindrar hon varken, famt in- 
och utvårtes brukad, fortager giftets (kärp;);, 
hälft om iädant tillika blifver nytcjadc, fom me- 
delft fin utdrifvande verkan, genom utdunllning 
och andra vågar, bartflcafFar giftet utur krop- 
pen, hvartil Flådeiblomme-Thée och faft, el- 
ler ock, efter Doft. Montins forfok, Alkelofs- 
faft {b) kan ega mycken nytta. 
Dä någon blifver ormbiten, har bädc hår i 
Riket och utomlands frän åldfta tider varie i 
bruk, at utfuga bloden utur låret och den ut-» 
fpotta. Profcffor Sauvages (c) råder, at der* 
vid hafva Bomolja i munnen: åtminftone bor 
^en fom fuger, icke hafva (korbjuggsfulk tand- 
kött, eller i munnen några lårnadcr. At låta 
koppa eller rifta låret, (ä at blodert vål utfly- 
ter, kan gora famma nytta. Om den flcadade 
lemmens nedgråfvande i jorden, fom mänga- 
{ä) Profeflbr Kalm har i Londdn inköpt et medel 
mot Ormbett, fom beftätt af lä kallad Ormolja el- 
ler kokt Orm-ifter, ftruket pä faret. Se defs Refa 
Tom. I. pag. 404. Doä. Meap har åfven med 
Orm-ifter anftålt lyckliga fårfåk. Sauvages 1. c. 
Om fårlkt ofaltadt fmor kan ega famma nytta , tor- 
de vära vårdi at forfoka. ' 
(Jb^ Alkelåfs-faft tilrädes åfven af de gamle mot Orm- 
bett. DioscoRiDES Lib* I. Cap. 92. Ol, Ma* 
CNUS 1. c. (O I. c. 
