Apr. Maj. Jun. 103 
deras mening, fom foregifvit, at då Ruta rug- 
gas och utfpottas pä Ormen, ^ fkal han blifva 
i^ä förlamad, at han icke formar fammandraga 
iig och bitas. Lika oläkert är, om Ariftolo- 
chia anguicida hårtil brukas. At man lätit Or- 
men förut, efter Rhedis lått (§ 4),'bira uti 
brod eller mjuka faker, at iahen derigenom blif- 
vit uttömd och pråjlad utur dc(s tand-bläfa, la 
at defs bett icke mera kan fkada, fynes icke 
heller troligt, emedan det paftas, at Ormen vid 
en (adan tjusning aldrig bjuder til at vilja bi* 
tas. (h) Doft. Jacquin berättar uti bref til 
Herr x-^rchiatern von LiNNé., ar han under fina 
refor inköpt denna Orm-tjusnings - konllen : [i)- 
om la år, pn fkas,at han af kärlek til Männiflvo* . 
flågtec och V^etenfkaperne, ma ladant uptäcka. 
CARL FRRDR. HOFFBERG, 
M. D. Kongl. Hof - Medicus. 
ANMÄRKNINGAR 
viri föregående Afhancilr/ig j 
af 
OLOF ACREL. 
T^e Ron och Anmärkningar om Svenfka Or- 
mars bett, fom til Kongl. Vetenllvaps* 
A ca * 
han ville forgifva fig fjelf, har intet fårgift kunnat 
Ikada honom. 
{h) Det menas, at ormtn i delTa omflandigheter fäf fitt 
gift igen, om han far äta gröna blad eller nägoc 
färfkt grönt af VdXt-riket. 
Adjunaen Doét. Acrels anförde Difputation/ 
