I04 i778^ Apn Maj. Jun^ 
Academien, af Herr Hof-Medicus Hoffberg, 
inlemnade blifvic, bar jag med mycket noje ge- 
nomiäfit. Innehållet år vål mera hiiloriftt an 
praftiflctj dock i förra delen vål iitredc, och i 
iden fenare forfedc med ätikilliga nyttiga, ehu- 
ru förut nog allmänt bekanta anledningar til 
bjelp> vid forekommande behof. 
Mig tyckes, at denna A [handling fortjenar 
et rum i KongL Vet. Acad. Handlingar, Om 
underfdkningen ftråckt fig, til Orm-giftets egen- 
fkaper och verknings-iatt> på Månnidcans och 
djurens fafti och flytande kropps delar, hade 
vi dcrigenom kommit närmare til et rätt mot- 
gifts upfinning, ån hvad häraf väntas kan. 
Giftets drogsmäl inom kroppens våtfkor, 
torde fnarare gora de elaka folgder , til och med 
dodcn, ån v ffa ömtåliga delars tråfFandc af orm- 
tanden, hos dem, fom fakna ftyndfam undlått- 
ning.^ Herr Doft. Hoffbergs yttrade me- 
ning, at gikets omedelbara infupning i blodet 
genom Ormbettet, långt forr och häftigare ut- 
ofvar defs verkan , ån om det blifvit nedfvålgt 
och undergått flera tilblandningar och förvand- 
lingar, tyckes hafva fullt fkåU men forer mig af 
famma grunder, flodde pä forfarenheten, på den 
tankan, at Ormgiftc:, då det ånnu icke hunnit 
blanda fig med hela blodmadan, bor hålft ut- 
ficafFas pä Hållet, där det inkommit. Jng me- 
nar, at rifi-ningar i och omkring låret, defs ret- 
ning til inflam;iiation , med påföljande itark flyt- 
ning och bulning , kunna i allmänhet tilftyrkas, 
låfom det forfla, det låttafte och alleftådes til- 
gångeliga tilflygts-niiedel. Pec verkftålles med 
hvad 
