i778^ Apr. Maj. Jim. 147 
dcmien den kunftöp jag om de gamlas boteine- 
del arnädt. 
År t^^fj ^*ef niig berlttadt af cn utrikes 
jfran hit relande^ det Inan hade fedi tvä elier 
tre perfoner^ hvilkas opna Kraft- fkador i bro- 
Äet blifvit läkte genom et pulver, hvars enda 
application iildeles forftorde kräftan. Detta gen- 
fade ^ag honon) af ovetenhet^ la ofta 5. at han 
åndteligen^ til at ofvertyga mig derofit , gaf 
mig en fKriftelig berättelle^ men med de vil- 
iovy at jag icke fkulle gifva delta Secret at nå- 
gon annan^ Detti pulver var Arfenicnrn fla- 
vum. Pä livad {att det ftuile brukas > lårde 
han mfg, utan at berätta mig^ pa hvad lått det 
g|orde fin- verkan: allenafl at nian vid appiica- 
tionen tillika bor gifva Patienten en hjärtftårk- 
iiing^ til at bruka 5 medan det giftiga gjorde 
fin verkao. 
Året derefter^ J7^^^7 mötte mig hår i Stock- 
holm pa Regerings-gatan , en fattig nägra och 
JO ars Man^ nncd en ftaf i handen, och en näs- 
duk ofver munnen^ fom fträekte mig banden , 
och fade fig hafva Kräftan på munnen» Detta 
gaf mig en nyfikenhet at forfoka mit farenåmn- 
de Secret^ och at följa honom til defs hcmvift, 
fom var vid S:t Johannis Kyrka. Når jag dar 
belåg hans munn, fann jag hela underläppen 
tjock fom et finger. Da tilbod jag mig at lå- 
jka honom, om han ville forblifva fjorton da- 
gar i fin kammare. Dervid gjorde han många 
invändningar. Men då jag iofvade at foda ho- 
nom^ tå länge han dar fdrblef^ biföll han åpd- 
tcligen. 
