1 5© 1778» Apr. Maj, Jun, 
ljus at kunna Odlja ém genuina Kräftan ifraii 
andra fcrofulofa Ocador^ fom ofta, likna Krlican^ 
men icke åro II, Ty deffe fenare låkas genom 
Mercurialia^ antimönialia och aotifeptifka Tila- 
ner, men den förra tvårt om* förvirras deraR 
Derpa hade jag rcdan^ år 1712 , hatt et 6mk€^ 
ligt exempel i Gotheborg, pl en Ardllerie- 
karl , fom hude en liten Kräft-vlxt^ af tn Haf* - 
felnots ftorlek endaft , på ncdra iåppén s den § 
tilbod man honom at utlkåra och ihopaläka ge- 
nom harmynts-operationen^ men hans ååndiga 
fvar var aiiid^ at han haldre ville do^ ån lata 
fkåra fig» Imedlertid forbants han Slåndigt med 
allahanda medei^ pä Hutet med de ftarkafte mer* 
curial - pri^eparatbner : rnen alt vardt for^åfves* 
•Efter hällen conriiicatiön ofver hans tilftänd af 
tvånne Rcgeracnts-Chirirrgij blef mig tiifagt 
at iåega- honom i falivation. Detta verkftåkes^ 
han bief fmord endaft på lederne af armarne ocll 
benen > tilHkä gafs honom Mcrcuriiis duicis in* 
vårtes, 'jag låt honom med flit fpotta uti ei^ 
:itieffings-{kai^ Val rcnfkufad^ och bief i bottnen 
ofta varfe fmä (^vickfilfvers particlar^ dem jag 
hopfamladei tilfainmansfogade iitgjorue de ftor« 
leken af en Hten Irt. Detta lärer tvifvelsiuan 
Utflutit genom rcfvorne i lappen. Efter denna 
curen blef låppen dageligen vlrre* Kortlarne 
i munnen och under kindbenet begynte fvullna 
och forörfaka en ftåndig och obefkriiVehg vårk. 
Svullnaden intog hela tungan, halfen , och kind- 
benet intil högra ögat^l^i at han da^ iikfom af 
fSrtviflan^ begårte, at man fkulle utOdra hela 
anfigtet ^ om det kunde lindra hans fmärta. Han 
kunde pä flutet icke mer fvålja något ^ utan dog 
