178 1778- J^l- Ang. Sept. 
' VetenOvaps Academien. Den folution jag der- 
pä gifvit, tjenar lafom exempel , at genom Geo- 
jmetrirK conftruClion under ftiindom mycket late 
erhälles, hvad genom Calcul ej utan bei varlig 
vidlyftighet kan finnas. Mathematille Ainnin- 
gar äro aldrig utan fit vårde, och nyttig til- 
lämpning gores ofta af dem, fom kunna tyckas 
hafVa foga nytta med hg. Problemet är föl- 
jande: 
Om öfver tvänne Bläck i famma horlzojital Uneäy 
et fnöre af gifven längd hänges^ fä at defs ändar 
utanför deffa Bläcken äro likäy I hvad flällning kan 
jnoret dä hvila y när Bläcken antcgas 4^ än de ligen [md 
och utan frizon , (amt jnoret fulikömllgen båjtligt och 
lika tungt pä alla jUtUe-n? 
At fnoret" imellan punfterna i\ och B , Tab. 
VI. Fig. I. altid formerar en Catenaria^ ar klart, 
hvarfore, om man (åtrer Se::2ix^€b och bågen 
SbzrzZy iä exprimeras, i anledning af Mcchani- 
fka principier, denna Linien genom arqvationer- 
na x=Jy^j=^ = -- v 4- Yv^ -^z'^ och y = 
/vdz t/-^"^"^^ 
^ y^—^^^vHyp^Log.^^^-^^^^^ nar v 
betyder den Linien, fom år proportionel emot 
kraften, hvilken i S och l^orizontal direction 
formar hälla bagen SB uti fin flällning. 
Men hvilken af alla de Catenarier, fom kun- 
na gå genom punfterna A och B, år den, fom 
fnoret formerar, dä det tagit fin h vilande ftåll- 
ning? A t utröna detta, om halfva diftancen 
imel- 
