ip4 1778- M- Aug. Sept. 
ock ftoten verkat på et betydligare ftålle, dö- 
den häftigare mafte påfol^fli. Huru det eljeft pä 
et befynnerligt (att kan tilgä, at efterhand 6p- 
ning fl<er äfven utifrån inåt genom benet, utan 
futurernas vidgande, derpä gifver en annan af 
deflc håndelfer exempel, fom Här införd i den 
Tyfka editionen, hvareft uti Bihanget , ^forfta 
Cafus om förmäler en lä kallad Depreflio len ta 
cranii, fom var formerad af en utvårtes tumör, 
lå at f)elfva cranium derunder redan var fortun- 
nadt midtpå, men åt fidorne tjockare. Hår lågs, 
vid obduftionen efter döden, at äfvcn motiva- 
rande inre del af cranio var angripen, lå at hjer- 
nan var utpoft och anftucken af utådringar, 
vattn-och var-famlingar,famt rörens calibrer up- 
drefnc och vidgade, fom ånteligen fororfakat dö- 
den. En början var altiä redan ^jord af yttre 
fkadans fortlåttning til inre ytan, med tilarbetad 
opning utifrån, utan at det fkedt, låfom i Herr 
Faxes Cafu omFormäles, antingen genom futu- 
rcrnes vidgande eller benens tilbaka -böjning, 
hvarmed j^g vill bevifa, at utvårtes vald på fle- 
rchanda lätt kan bringa hjernan i utposning, 
och åfven pä olika läit etterhand opna fjelf- 
va benen, icke til fortigandes, at det åfven, 
om döden ej förut åkommer, kan (te genom 
verkelig benröta. 
Således har jag fått tiUålle, at både med god 
autorité, och med Anatomifte och Praclifke egne 
anmärkningar beftyrka, at våldfamheter, fom (ke 
pä hjernan under panne-benet, vål äro af min- 
dre farligheter forJifvet, ceteris paribus, ån an- 
norftädes, men at, i fall hjernan deraf ftålles i 
fä betydlig foråndruig af rarcfaélion och vidg- 
ning, 
