3 Ii 0<5t Ngv. Dec^ 
h^n -citerat och nyttjat Herr Parsons befkrif- 
ningar, 
Rhinoceros bicornis har ej ftark fyn; for- 
modeligen i anfeende til de i proportion varan- 
de fmå och infunkna ögonen. Jag bar några 
gånger^ bäde med flit och oforvarandes, kommit 
Rhinoceros frän if til fo lleg nära, utan ac 
vara ftyld af nägot, och ändock utan at b!iF- 
va fedd, Deremot har djuret mera hjålp af Ila 
luckt och (in horfel, til varning for fiender och 
til nägon eriåttning for det fom briiler i fynen. 
Minfta ovanliga buller kommer honom derfore 
at vara pä fin vakt, och at långe, fom man 
plågar låga, fpänna lip öronen, ftä och klippa 
med dem eller lyfsna/ Man bor akta fig gan- 
fta forgtälligt for at åfven pä längre hall nal- 
kas Rhinbcerös^ dä man år pä vind -'fidan om 
den famma, ty lä fnart en mannificas exbalatioir 
eller luckt ar med vinden ford ril honom, ru- 
far han fnor-rått fram, följande fit vader* korn. 
Herr Immelman i mitt lallflcap var en. gäng i 
en lädan ledfam belägenhet , nåra at fortrampas 
eller kallas ofverända, jämte fin håd , hade ej 
dennes eldighet och räddhåga, genom nägra fned- 
fpräng utur vågen, räddat fig (jclf och fin ryt- 
tare. Dä Rhinoceros dymedelft förlorade vä- 
der-kornet, vände han fig pä fidorne forgäfves 
at igenfinna det, och (edan flydde {jelf. 
Detta famt flere anledningar komma mig at 
tro, det ej nägon ilfka, uran fnarare räddhåga 
och mifstroende, i anfeende til fvaga fynen, kom- 
ma Rhinoceros at efter hörfel och luckt bruka 
fin ftyrka til anfall, och at Itraxt derpä fly. Man 
