^52 1784^ ^pr* ^un. 
i]<orna ej varit rena. En Läkare bor^ efter 
iBitt tycke, ej utan ett noga öfvervägande fäl- 
la utfiag^ dä han blir tiifpord, för at^yttra lig 
■•om arten af koppe-utflaget; ty. föräldrar och 
anhörige haiva rättighet at vänta ett ianfårdigt 
■yttrande, efter de dcrpä federmera grunda htt 
beflut om koppympning. Ofta blir man rad- 
frågad i ympnings- vägen, dä foräidrarnc, vill- 
rädige om ympning böranllållas eiler ej, fram- 
viia koppärr pä ima barn, iör ar at Läkaren 
uplylas, af hvad koppe-ait de kunna vara lem- 
ningar. Sådant frågor h af v a ofta gjorts mig, 
men jag har altid kunnat vederbör] igen fvara 
pä dem, fedan jag noga betraktat ntfeendet af 
årren; ty jag har funnit ärren efter vattu- 
koppor fläta, då däremot ärr efter riktiga kop- 
por gerna äro fkråfiiga. Af alla de eiterråttel- 
ler jag hittils haft om koppor, fom andra gän- 
gen åkommit, kan jag med trygghet forläkra, 
at jag intet exempel haft , dår riktiga koppor 
tvänne gångor angripit iamma perfonj jag, vet 
fåiedes ej af egen förfarenhet någon, fom ä 
nyo fatt riktiga koppor, fedan han mxd rikti- 
ga koppor en' gäng bliivit orden teligen ym- 
pad, och fatt flytande ympefär, med åtföljan- 
de eruption. Jag vil dock ej neka möjelig- 
heten af en betydande irring, fom vid kopp- 
ympning kanike flinlie kunna hända, i det man^ 
de tider inga koppor åro gångfe, och man 
fåiedes ej har tiUäile at fjelf npbämta koppe- 
materien, frän en annan hand til åfventyrg 
fkulie kunna fä en materia, fom genom mifs- 
tag bhfvit tagen efter vattukoppor. Ehuru jag 
med f^kerhet ej vet något exempel härpå, få 
fynes dock möjeligheten håraf kunna exiftera, 
och i den håndelfea Ikulle en, fom på fm arm 
verke- 
