i6z 1784- ^P^'- ^^J- ff^^^ 
varde utråknadt kallas pidy, fäs pjdj/zz pidy^ 
af hvilken V = Y. 
Emedan R = - tfl^Sl och R = tfXEl^ 
dr dv 
lät det värdet för R man uträknat vara fZdzj 
fa år fNdz - fZdz och deraf V = Z. 
Om curvaturens variation kallas fä fin- 
nes den lätteligen, fedan variationen af Radius 
V 
curvaturoe år funnen, emedan S = — — . 
At ånnu närmare uplyfa faken, fkall jag an- 
föra ett eller annat fpecielt exempel. 
För Parabeln, hvars aequation åv j/ = yax^ 
dxV a 
blifver dy ~ — — j hvilken jämförd med den 
^yx 
generela aequationen dy — tdx ^ gifver t — 
V a ^ Ax^a dx\^a 
_ — 3 i-^t- = ' och dt zz - — —y 
zyx 4.x ^xy X 
hvarigenom R ( = ~ — ) = 
3 
5 
dt 2Ya 
Vidare blifver genom fubftitution fVdx (= — 
i±!!f^ — =^ hvaraf,når fluxionen 
dt ^ 
^^X \/ X 
ta^es, 'Vdx = — ~y och variationen af cur- 
^ y a 
6\/x 
vaturens Radius V = 3 och af curvatu- 
