1784- ■ ^P^^' ^'^^J' ff^^'* ?37 
pulfen ånnu var nog härd» Den vanliga låt- 
teire, fom vid koppornas utilag gemenligen 
vifar lig? infann % åfven nu, fa at patienter^ 
började fråga efter mat. Kopporna, fom i en 
ftor mångd utflagit, confluerade fiarktj vaxte 
fmäningom til och ville ej hoja (ig* På 4:dQ 
dygnet upbröto igeI4aren af lig ijelfve, och 
började fä ftarkt bloda^ at man med fnöike 
mSfte iHllabloden, hvaijåmte dejedionerna ef- 
ter gifne laxativer hade en fulikomU^ ftank 
af as. Man kan båraf fluta til den rota och 
deraf upkomna uplöila blodmaffa , fom af kop- 
pe-giftet bUfvit tororfakad^ ehuru piilfen dock 
var härd. Detta gaf mig en full indication aC 
bortlemna antiphlogifl:iil:a regimen 5 och i defs 
ftålle genaft gripa til viélril- fyra, och fedaa 
6:te dygnet gatt förbi 5 derjåmte gifva kina* 
emulfion , geléer och andra födande faker. 
Rötan tycktes ock härigenom fä aftaga^ atin* 
ga llinkande excrementer genom laxativer och 
ciilUrer af vatten och oxymel vidare kändes 
til. Anfigtet fvålde i lin riktiga tid, pulfen 
hade ilyrkaj ehuru han ej var vidare hård} 
men dä fvullnaden pä ii:te och i2:te dygnet 
fl^ulle flytta (ig frän anfigtet til extremiteterna^ 
få manquerade det, hvarföre lilla patienten dod* 
de i början på igtde dygnet. En liark rygg- 
värk före eruptionen har gemenligen bodat 
contiuerande koppor^ äfvenfä väldfamma kråk- 
ningar^ forn långe hållit fort Dock har jag 
vid fådana kråkningar ibland fett något un* 
dantag* Ett ungt Fruntimmer om 10 år fjuk- 
nade af koppor. Hon hade häftig och liten 
puls, beftändig hufvudvårk^ yrfel, ryggvärk^ 
och fä väldfamma och beftåndiga kråkningar ^ 
K at 
