r 
ii6 1784. ^pr. Maj. ffun. 
ka med fma forfök, fom dermed voro anftåldte. 
Jag fann med nöje en n%i\zn fullkomlig öfver- 
ensftåmmelfe med mina egna, hvilket bevifar, 
at dä vederbörlig noggranhet användes, kunna 
anaiytid^a forfök ai fiera perioner pä aHågfne 
prter anl iälla% utan någon betydelig fl^illnad i 
utflagen. 
Som Herr Rinmans afhandling redan är 
tryckt, få belicfver jag icke uppehålla mig vid 
denna artens närmare befkrifning; mpn at af- 
göra, huruvida den bör föras til zeolith eller 
icke, målle anföras några grunder, fom jag, i 
IV:de Volumen af Upfala Societets Nya Ader, 
fökt utförligen bevifa, nemligen i) at fpecies 
uti Foffilie-Riket böra determineras efter grund- 
ämnenas antal, mängd och lynne, At göra 
detta tydeligt och lått i tiliåmpningen pä när- 
varande fråga, få bör märkas, at allenaft 5 pri- 
mitive jordarter nu äro bekante, Tungjord, Kalk, 
Magnefia , Lera och Kifel. Låt dem beteknas 
med initial bokftåfverne af deras latinfl^a namn 
b, G, m, a och f, famt deras föreningar, genom 
hopfogande af tva eller llere af defie bokTtäfver 
i den ordning, at det åmne fqm ymnigall in- 
går, Ilar förft, och de andre x ordning efter 
lin mängd. Man kan fåledes bringa alla fpecies 
i fymbolifka formler. Zeolith hyfer allenaft 
tre grundämnen, kifel ymnigall, dårnåfl: lera 
och minft kalk, fåledes hlifver formeln för det- 
ta fpecies fac. Metaller ingå icke våfenteligen, 
och derföre nämnas de icke i formlerna. Om 
vi nu likaledes föka formeln för den nya ar* 
ten från Hålleftad, fä blifver den följande: 
fcam^ hvilken fldljes från zeolithens, både til 
grundämnenas antal och ordning, 
c) Dä 
