loz 1784. Jpr. Maj. ^un. 
Samma Hårjeådals glimmer blir åter pä an- 
dra ft.illen, färdeles mot föder, mindre fet, defs 
lameller falla finare, llundom for obeväpnadt 
öga omårklige, qvartfen får ibland en grof- 
ögd och ftundom en finare famt mer hop- 
hängande textur, fammanfåttningen blir nu mer 
nu mindre härd; deraf upkomma, genom för- 
fkuggningar, viffe, altid glimmeraktige fand- 
ftenar, brynltenar, trapp- och takfkiffer- arter, 
famt , med någon förändring af kifel- ämnets 
textur, kanfke och famnianfättning, grof hålle- 
fiinta och en Porphyr-art, fom Baron Til as 
kallat Ifug fandllenj hvilke hållearter, under 
i\n fortftrykning, intaga förJfl finare, fedan gröf- 
re fåltfpats-körtlar (*), omv^jxlas iUindom med 
den fammia i råtklufna och ibland vägige hvarf, 
famt omfider utgöra dermed en jämnare bland- 
ning, för at formera röda graniten famt defs 
nära flägtinge Porphyren. 
Då naturen i formationen gådt med föran- 
dringarne få oförmårkt tilväga, kunde någon 
vilja giffa, at de bergarter, fom utan gradatio- 
ner tvärt omvexla, tilkommit pä olika tider. 
Slutligen får jag upgifva det fel, at, i lik- 
het med flere minerographer^ har jag fkilt 
mig 
(*) Vid Ljusnedal finnas i gefchibe ftora ftenar, be- 
ftående af omvåxlade mycket vågiga hvarf af grå 
hålleflinta mot röd ftltfpat, och år aflofsningen dem 
imellan en tunn hinna af hvit talkartig glimmer, få 
lös, at vågorna med et lindrigt hammarilag lått utan 
brytning kunna Ikiljas. Vid och emot Klöfgön 
faller hålleflintan med faltfpaten dels i hvarf, dels 
flåcktals. Kring Dalevåhlen och Haftors ftöten 
famt mot Sårna och Idre infpela på famma rått hal* 
leflintor, brynftenar och porphyrarter. (Se Tii-as 
St«nr. Hift- och Utkaft til Sy, Min. Hift. 
