loo 1784. Jpr. Mqf. ^un. 
bergen nog befynnerlige och fväre at förklara : 
de träffas pä flera Hållen, men af dem vill jag 
här nsgot befkrifva Lunddorren^ h vilken jag 
håndelie-vis fått, mer ån jag i början åftun- 
dade, betrakta. 
Detta Skal ligger pä grånfen imellan Jemt- 
land och Härjedalarne, och beftär af en i nord- 
veft och fydoft ftrykande gata, fom emot fö- 
der framftiger mot Storfjön i Hårjedalarne, 
hviiken ej med den af famma namn i Jemt- 
land ma förblandas. 
Längden år 2 mil, och bredden har jag af- 
mått til 1500 alnar. 
Bergarterna beftä af en hvit fin klufven 
qvartsbiandad fet glimmer, ftrykande vid pafs 
i öfter och vefter, med flackt fallande mot föder. 
Detta oaktadt åro våggarne å ömfe fidor 
lodräte, utom mot Hårjedals fidan, hvareft de 
undergädt någon mer^^förftöring, fä at man, faft 
med möda, kan framleta fig våg dit up. Hög- 
den af delTe väggar torde gifsningsvis kunna 
antagas til 2 a 300 famnar. 
Gatan går nåfian ända rått fram, men enär 
någre fmä krökningar, fållan öfver 4 å 8 gra- 
der frän direftions-linien, förekommit, har 
altid den ena våggen fvarat mot den andra, fä 
at Skalet behållit" hn fulla bredd, 
Öfira våggen fortfåtter fm fjållftrykning öf- ' 
ver Ana högar ät Oviken, och denne trakt har 
jag ej egt tilfälle at befara 5 men veftra våggen 
år allena | mil bred, och fl u tar fig dår mot et 
annat Skal, parallelt och lika långt med det fö- 
regående^ Storå-flialet kalladt, fom åfven ned- 
ftryker til Storfjön; både arter, fkifring, bredd 
och ofriga befkaffenheten åro aldeles lika med 
Lund- 
