1784- -^P^* ^^J^ ^un. 99 
de mindre och oordentlige ftupningarne här- 
rört, pä et ännu löga underfökt djup, af få- 
dane tillälligheter, men jag fer, at ftående gån- 
gar ftundom omtalas vid Rörås och vid Mör- 
åker i Norige. Om detta fä förhåller fig un- 
der dag-gefchickerne och pä ftorre djup , blir 
denna min gifsning mindre trolig, och torde 
man dä hellre fä jämföra en fiackare bergväxt 
mot Svenlka fidan med ofvanliggande land- 
mäns mindre docering åt Öfterfjön, då der- 
emot en llarkare Iförtning mot vefter torde 
gitvit anledning til Rående gefchicker i Nor- 
rige, färdeles närmare Vefterhafvets kufler. 
Männe en fådan olikhet af bergarternas och 
landmånens ftupning har gemenll^ap dermed, 
at koppar malmgångarne pä No r rik a fidan och 
vefter om kölen ega ordentligare Ilåpp- ftölar 
och malmfall, fom fatta mer åt djupet, famt 
äro bäde för fänkning och fält af beftåndigare 
fyndighet? 
Jag har ofvan nåmnt, at gängarne altid åt- 
följa bergvåxten, hvaraf händer, at de näflari 
aldrig öfverfkära, korfa eller ramla tilhopa, 
utan gemenligen fvånga undan för hvairandra: 
fådant torde hårröra af det fega gry, hvaraf 
deffa fjäll åro fammanfatte, fom icke gerna 
mottager några remnor eller fprickor tvärs öf- 
ver fl<ifringen. Af fådan orfak åro ock tvär- 
klyfter hår i grufvorna mer fällfynte än an- 
norltådes, fårdeles pä något djup , når man 
kommit under dag- gefchickerne, och om de 
åndå vifa fig, finnas de både i fortflråckning 
och djup mindre betydlige. 
Med denna erfarenhet förefalla mig de fl 
kallade Skal eller lodrätta öpningarne genom 
bergen 
v 
