98 1784- ^P^^' -^^i- c^^^- 
deremot ökes mågtigheten, men malmen fpri- 
des och mittlarne intaga Itorre rum, hvilket 
ofta befvårar brytningen. 
Märkligt år, at i Hårjedals och Jemtlands 
fjåll- trakt har bergvåxten och gängarnei hvil- 
ka altid följas, et fvåfvande och flackt låge; fä 
förhäller lig ock både vid Röräs och de flålla 
Norfka Fjåll-grufvor. 
Jag har fåfängt fökt någon fyftematifk ord- 
ning uti defie bergarters ftrykning och ftup- 
ningar: de tyckas måft altid hafva fammanhang 
med omgifvande dälder och vattudrag, hvaraf 
en del torde tilkommit igenom bergens fatt- 
ningar och fjunkning, men andre deremot ge- 
nom utfkårniogar och våldfamma floder. 
Således liar jag funnit Tenans vattudrag 
hafva omgifvande hallar å fodra och norra fi- 
dorna fl:ående pä borft, men fedan Ljusnan 
träffats, flår väl fodra berget pä borfl, men de 
norra falla under dalen. 
Mittän har ä ömfe fidor på borft flående 
berg. 
Ljungnans bagge fidor falla emot hvarandra 
under dalen, likaledes förhåller fig ock med 
Ottfjö, Omfjö och Sellfjö vattudraget. 
Händs- och Are- famt Undersåkers Alfvens 
ftrander vifa ej heller fl^ifringen pä borlt,~ utan 
faller den från bägge fidor under dalen, men 
omkring Kalls vattnet flår bergvåxten både 
vid norra och fodra ftranden pä ända. 
Gerna hade jag velat anfe hela fjällhogden 
för befl:ående af horifontella hvarf, och tro at 
de 
tighet, inftegne mitdar och malmens fpridande un- 
der dalen blifvit forfvagad efter famma regel, dock 
kan jag ej detta for fåkert utgifva^ 
