8 1779* J au " ^ e ^ r - Matit. 
och längfammare eller fortare gång, famt huru 
han förer fin arm 5 mer eller mindre horizonreit. 
Jag nekar ej , at ju väderleken och ak rens råt- 
ta bruk bidraga det måfta til rik fkord> men 
jag år af forfarcnhet ofvertygad, at det mer ån 
någon tror, ankommer på Sänings-karlens (kicke- 
lighet och färdighet. At lafstalet något kan 
variera, i anfeende til fkrindornas itorlck , år 
otvifvelaktigt * y man har dock funnit nödigt af 
anföra defle lafs-talen, på det man någorlunda 
kan finna, hvaraf fldlnaden härrört, nem ligen, 
om låden mer eller mindre klaiat fig, om den 
varit gles eller tunn pä äkren , eller nog grås- 
blandad, fom ofta händer med vår-låden, då fo ro- 
maren år rägnij;, famt hvadan foder-briften af 
halm fomliga ar härrört. 
Sjette Columnen utvifar, huru mycket låd af 
hvart lafs kunnat åi hallas, Man har brukat den 
forfigtigheten at gora uträkningen, efter alla laf- 
fen fammantagne, pä den deraf århällne låden: 
Jåledes kan et eller annat mindre lafs ej gora 
mycken ändring. Men, lä vida någon fkillnad 
kan finnas i laUens ftorlek, fom förut nåmndt år, 
år ej underligt, at det utfatte qvantum af laflen 
ej accurat kan fvara emot det, fom förut år ut- 
fått af tunnlandet. Nog af, at de någorlunda 
fvara emot hvarannan. I gamla tider brukades 
prof-trofkning ; en del Landtmån bruka ock at 
affides lågga några lafs til uttröfkning , at der- 
af få veta, huru mycken fpanmål efter lafstalet 
eller fikyl-talet kan vinnas 5 men detfe prof hålla 
aldrig ftrek, emedan fram i höften och vintren, 
låden torkas och krymper* famt mycket forta- 
res 
