ii 6 1779* Apr. Maj. Jun. 
ne t befintliga Tron, at kunna utblada fig och 
växa* Så yifst det i gemen kan fåjas, at jor- 
den 'hoft och vår til lådd år tjenligare än pä 
mellantiderna, få flår det icke heller felt > at iä 
val jordmanerna efter fin olika art och "tilbland- 
ning famt fkiljaktiga låge, under fagde tider må- 
lie hårutinnan förhålla (ig olika, fom ock at en 
omfkiftelig väderlek pade i jorden lemnade fron 
blifver i defs mån åfven mer eller mindre ver- 
kande, alt efter fom de få kallade elementerna 
träffa den for växterna formånligafte jämnvigtenj 
hvilket alt i fynnerhet af den i akt tagas mä- 
fie., fom en ymnigare våxt framfor det vanliga 
erhålla vill. 
Dageliga erfarenbeten bevifer alt detta tii- 
råck ligen , ty fom all jord ej år lika bördig och 
for alla växter lika tjenlig, få är icke heller all 
jord alla är lika tyker, eller de fl as tykerhet pä 
lika tider infallande, fåfom den vattuijukare och 
magrare det tydligaft utvifer, t. e. det är 1769 
for ft befådda tunnelandet; hvarfore det fä myc- 
ket nödigare vil vara, at forft gora jorden tjen- 
lig til fåds framalft rande, och fedan derhos ut- 
röna deflas båfta f anings -tider, jämte livad mer 
til ymnigafte fådes-våxt bidraga kan. 
Sjelfva åkrarna be flå af mylla, kalk jord och 
märgel 5 lera, mo, fand och Idapur eller fjelf- 
fråtlten. Dcfle med flera fina {lag ( jpecies) fom 
de ega mycken olikhet beträffande (Jelfva bör- 
digheten , hälft om de tillika åro falt- fvafvel- 
eller malmblandade, tå blifver ock i dem en be* 
tydlig fkiljaktighet i grodd-rikhet och gronings- 
tid , hålft fom den ena tål mera våta ån den an- 
