174 *779* Jul- Aug. Sept 
ge erindringar vid Hveres-fådden i fynnerhet ob- 
ferveras, 'om den ft rax efter rågen an Hålles, fjft 
i Auguiti eller i början af September. De år, 
fom akrens tykerher af långVarig torka är häm- 
mad och foga mårkeiig , kan (ädden til början 
af Sept. blifva uplluten, men då medelft harf- 
ning, åfven under fortfarande torka, anftållas^ tå 
vida denna årstidens ymnigt fallande dagg fedan 
kan vara i ftånd at befrämja grodden pä fin och 
vål brukad åker, låfom 1774, då (ådet ej lig- 
ger djupare, ån at daggen den åtkomma kan. 
Så angelågct det år, at ej i fortid belä fin åker, 
låfom 1770, under påftående torka, lå nödigt år 
det ock, om ej nödvändigare, at ej belä den i 
våta. En del af 1769, fom ock 1772 års våxt, 
v! far det nög tydeligen. Man fö re fl ar i dylika 
fall lådens nedmyllande, men 1776 års nedårja- 
de § tunnas utlade, utvifte åfven mårkeiig for- 
luft i åringen. 
En del hushållare vilja i allmånhet anfe iå- 
dens nedmyllande låfom förmånligare ån nedharf- 
vandet, i hvilket förra fall arbetet biifver dub- 
belt lidande, om det fker med Finnarnas la kal- 
lade Sara , eller Nylånningens tvägaffliga plog. 
Nedmyllningen tyckes, fom fagt år, kunna fö- 
redragas h ar Fn ingen , dä åkerbruket är nog fint 
och jorden tidigt vifar fig tilråckliga tyker, 
och då åker-jordmonen malt beftår af gåslera, 
hvarigenom denna leras oart at om våren up- 
drifva brodd-rottren, mårkeligen förhindras. Ic- 
ke defs mindre måfte jag dock medgifva min 
forfarna Granne, at min åker altid genom lå- 
dens nedmyllning blifvit glefare,de forfta 8 å 10 
aren, ån mina Grannars, af orfak, at en del råg- 
korn 
