176 1779* J u ^ Au g- Sept. 
ra åro dé måfte enfe derom, at til utfåde välja 
den ftridafte. Denna fanning beftyrkes ytterli- 
gare af följande forfok: Vid det jag, for flere 
ar fedan,gick igenom en val brukad och göds- 
lad åker 5 blef jag varfe $ å 4 (tycken fexradi- 
ge råg-ax, dem jag forr aldrig iedt eller bort 
nämnas. For at blifva forvifiad, om defle ut- 
gjorde et fårfkildt fågflag,åfven fom det fexra- 
diga kornet, utplanterades kornen af deflc i för- 
bund på en fång i Trägården, fåfom ock van- 
lig rjg pä lika fått i tn annan fång, nåft dårin- 
til. Aret derpå fick jag en mycket frodig och 
ftrid våxt på bagge fångarria. Den forftnåmn- 
de ofvertråfFade dock den fenare mårkeligen, i 
det jag fann ifrån h varje rot flera fexradiga, 
men tillikä ifrån famma rot några fyrradiga ax^ 
hvaremot på den fenare fången de måfre itåndea 
buro fyra-radiga ax, jämte några iä fexradiga, 
til bevis, at de fexradige utgjorde endaft en 
luxuriåtion. Växten af de lie bagge fångar fåd- 
des fedan på fårfkild teg i åk ren, dä flere med 
mig, året derpå, äter funno detta fåde mycket 
frodvåxtare ån den ofriga åkren, med flera fex- 
rådiga ax deribland , fart til mindre antal ån i 
Trägården. Följande året marktes ännu växten 
efter detta utfådet nog frodigare, ån efter de£ 
ofriga utfådet 3 faftån utan fexradiga ax deribland. 
JOH. JT, HAARTMAN, 
M. D. Prof Ridd. af Wafa Ord. 
Tre* 
