177$. Od. Nov. Dec. 31 j 
åter upmjukas, at deraf blifver cn klibbig våt- 
(ka, hvilken ofverklåder bladen och dryper of- 
ta frän de ofre på de nedre. Sidan år honings- 
daggens tiikomfi, hvilken urderftundom fynes 
vara for våxterne nog fkadelig, men fom icke 
defs mindre lämnar Bi i rotmånaden en få run- 
delig tilgång, at deraf kan vinnas ^underhåll for 
hela påföljande höft, vinter och vår. 
§. 7. At genom fattning draga fordel af 
Bi, räknas allmånneligen for båttre , ån at (lag- 
ta. Jag vantar mig låledes en fkarp forebråelfe 
at hafva gjort af med få ofkyldiga och idoga 
kräk. Genom följande förklaring , hoppas -jag 
likväl vinna någon lindring vid domflutet. Bi, 
bora i vifst affeende handteras, fom en annan 
afvel. Skal uti ladagärden låggas på år ifrån 
år ak, fom icke gjort ondt, lä kommer man 
omfider i den belägenhet, at kreaturen, i briffc 
på föda, utmagras och änteligen hungra ihjål. 
j Så år det ock med Bi. De måfte ej allenaft 
jjelfve fkaffa fig foda under blidare årstiden, 
utan ock infamla fä ymnigt forråd, at de både 
hafva fin bärgning, når ingen tilgång finnes ute, 
och at ägaren af dem njuter flcålig vinning* 
Honing och vax hämtas af dem utur Våxt-ri- 
ket, och et vifst fålt kan ej vara tilråckligt be- 
te for mer, ån et vifst antaL ökas då Bien, 
fom derpå bora finna nåring, lå blifva antingen 
alla illa underhållna, eller måfte de ftråcka fina 
refor vidare, hvarigenom altid förloras. Når et 
Bi måfte få vidftråckt fara omkring, ät endaft 
om dagen en refa kan anftållas, blir, da altan- 
ers år iikåj allenaft hälften inhåmtadt emot det, 
X X fora 
