177?- Od> Nov. Dec. 323 
nas inom Sveriges vidftråcktä grånfor, hvaråffc 
icke pä en cirkel-area af en fjerdingsvågs dia- 
meter , et eller flere Bi-farahållen, kunna med 
egarens vinning underhållas , lå blir icke allenaft 
tilgång for inhemfke behof, utan vi fkulle ock 
kunna låmna til utlänningen bäde honing och 
vax. I ijelfva Lappmarken fkulle troligen Bi- 
fkotfel med fordel idkas. Vare åldfte forlåder 
hade honing i ofverflod, ehuru landet dä var 
måft obrukadt och climatet utan tvifvel hårdare 
ån nu. Det kan val icke nekas , at vintrarne 
långft i norr åro ganfka långe, famt fornraine 
korte, men härvid bor tillika erhindras, at Bi 
under ftark och jämn vinter fortära långt min- 
dre ån under en lindrig och oftadig. Längfam- 
ma varar oeh hoftar, fom nu på några och tju- 
gu år blifvit lä vanliga i Sverige, minfka hos 
ofs mårkeligen Bifkotfels afkaftning. Deremot 
åro vår och hoft långt i norr ganfka korta : dar 
våxer afp, imellan zo och 50 {lags falix, ljung, 
famt en myckenhet andra växter, hviika af Bi 
begärligt efterfokas. Flora Lapponica upråknar 
379 växter, utom cryptogamifter. 
Om Bi-fkotfel blefve hos ofs bringad til ve- 
derbörlig hogd, (kulle väl prifet på vax och ho- 
ning anfenligen lållas, famt foljagtligen mindre 
lona fig for hvar enfkilt egare, men vinningen 
for hela Riket blefve lä mycket ftorre, DelTa 
ofortrutna kräk inhämta årligen en ftor (katt , 
fom annars aldeles fkulle gä forlorad, och det 
utan annan påkoftnad an af fria husrum, fom år 
af aldeles ingen betydelfe, famt nägon tilfyn vid 
fvårmnings-tiden och fkydd for ohyra, i fynner- 
het 
