ji8 1779* Növ, Dec. 
pan uplyftes genom vägen, en los botten låg- 
ges på M, dårpå ftålles en tom krans, pä hvil- 
ken kupan nedflåppes och ftrax tilfmetas med 
ler, både kranfen vid lofa bottnen, och^vid ku- 
pan. Härefter lyftes kupan med fin lofa bot- 
ten på en bånk , fom har en rund opning, ftor 
fom en Riksdaler. Lofa bottnen har ock et 
dylikt hål, och defl*a paflas ofver hvarandra Hå- 
let på lofa bottnen, år likväl betåckt med järn- 
black, på hvilket många fmå öpningar, åro, 
men mindre, ån at et verkbi derigenom kan ut- 
krypa. 
Når alt år få til ftålt, lollas trå-tappen i ku- 
pans ofre anda , uttages och i ftållet inlåttes rö- 
fet R> fom ar conilkt upfore och nedföre. Ne- 
dre åndan år tilfluten, men genombårad med mån- 
ga fmå häl, deruti nedftoppas tort antåndt lin- 
ne, och röken nedblåfes med tilhjelp af mun- 
ftycket S, fom nedikjutes pä ofre åndan. Så 
fnart Bien på detta lått blifvit neddrifna i torna 
kranfen, hålles en antänd ljusveke, fom blifvit 
dragen genom fvafvel, under genombSrada bläc- 
ket på lofa bottnen, då den upftigande fvafvel- 
roken qvåfver inom rä roinUter alla Bien. Sa 
fnart alt ljud af dem uphörer, kan lofa kranfen 
fräntagas, i hvilken dä Bien finnas famlade. Så- 
dant llagtande torde for mången fynas hardt och 
grymt , emot lä olkyldiga kråk ; men da man 
ci gör fig famvete at flagta oxar och andra äd- 
lare diur, hvarföre (kulle man vara mera om om 
Bien, då man på det lårtet tår bålta gagn af dem.. 
Vid fkattning blir altid honingen blandad 
med ben, vingar eller Bi, men pä lått, fom nu 
