176$. Jan. Febr. Mart. 11 
vid händer ofta den olägenhet, at når ct enda 
Sågblad behofver kilas, låfiha de nåfta Slg-ki- 
larna, hvilket år nog kinkugt, i fpnerbet , då 
man under fägnirtgen marker , at något blad ta- 
ger en galen väg, och tåled es behofver ftarka- 
rc kilas. For denna orlak har jag vid en fin- 
bladig Såg inrättat en annan flags fpänning 5 
hvilken, dl den ratt verkftålles, år fördelakti- 
gare. Fig. 10. Tab. II. vifar et flags hakar, 
eller få kallad Sågblads-fljert, med fkruf-kilar: 
defie hakar åro klufne vid ned ra andan, at Såg- 
bladens ofra ända kan paffa i klykan, och med 
ofvannåmde karta tapp haka faffc vid kroken: 
vid ofra andan året hål fof kilarne, % tum eller 
mera längre, ån der kilen år bredaft. Det lå- 
rer fnart kunna intagas, at Sågbladen på detta 
fått med nog lätthet kunna infattas och utta- 
• P o o* 
gas, och med lika lätthet fpånnas: ty da Såg- 
bladen, uti den diftance och ordning, h varom 
nedanfore talas, blifvit infatte, kilas de fä myc- 
ket mojeligt år, med den ftorre kilens indrif- 
vande, och at den må komma at fl t ta på fitt 
/ftålle, och icke behofva högt upfkrufvas, flås 
ftund®m fm år re kilar ofvanpå, och ftundom un- 
der denfamma ; men emedan den for Pra kilnin- 
gen ändock icke for fl ar, in fat tes fkrufven^, fom 
tillika med fkruf-hålet i kilen år med horn och 
Salt-laka härdad, och medelft fkrufnyc-keln Fig. 
ii. flcrufvas och fpånnas Sågbladen, det ena ef- 
ter det andra, litet efterhand, til defs Sågbla- 
den få fin riktiga -fpånning och ftyfhet , hvil- 
ken ftyfhet år et mårke til hvad i denna delen 
år lagom. Härigenom vinnes den nyttan, at 
om det (kulle hånda, at under lagningen nä^ot 
B 5 Säg- 
\ 
