1769. Jan. Febr. Mait. 23 
flåarne midt for Sågbladen affneddade. Sedan 
infattas de nedra ftjärtarna, om de åro lofa, 
med fina kilar, och åfven de ofre med fina fkruf- 
kilar, och når alla fyladen fitta faft, infåttes 
Fig. iz, Tab. II, och *, Tab. I, half tums 
tjocka Jårnpinnar, igenom defie ofra flår, iden 
ordning , at Sågbladen midt imellan. dem fä fitt 
rum. DefTe Järnpinnar pafla uti hålen på fiåar- 
na, och bagge defie flår kunna åfven med tvån- 
ne fkrufvar och (kruf-vred (krufvas til ofra ån* 
dan af Sågbladen, och hafva den nyttan, at 
man medelfc fmi trå-kilar kan kila bak -kanten 
af defla blad, få at de fikta til fina marken pa 
andan af Sågbånken, och under fågningen ga 
rått fram och formera jåmna bräden. Detta , 
fåfom mycket annat, kan båttre genom erfaren- 
het och ofning, ån genom befkrifning låras, och 
ankommer ganfka mycket på Sågarens fkicke- 
lighet, eller at tå honom tillård. Det torde 
forftas af fig fjelf, at for hvart flags tjocklek 
af bräder, fom man årnar fäga, år nödigt at 
hafva fädana f årfkilda kiåmmor. Når Sågbla- 
den (kola uttagas, at fkårpas , (kränkas, filas 
eller omlagas, bor icke mer ån, til det hog- 
fta , tvånne blad i fänder uttagas och åter in- 
fattas och fpånnas , innan några flere utta- 
gas, på det den forfta tvår-fläarnas fpånning 
må bibehållas. Fig. if, Tab. II. vifar en 
ftol , hvaruti Sågbladen faftkilas at fkårpas 
och filas. 
Når det fågas med 16 eller flere blad uti 
en dubbel ram, händer gemenligen, at Säg- 
ftockamet vid ramens upgång, blifva uplyfte: 
B 4 til 
