io4 1769* Apr, Maj. Jun 
Manne ej orfaken til Ifen blott legat dar- 
tici * at den flarkare bottnen och dårpä hvilan- 
de kroppar Y\% et långre behållit deras kyla, ån 
det uprorda vattnet ? En fri uti vattnet hån* 
gande kropp har jag ej ånnu lett genom rörel- 
fe och vridning gora famma verkan. Om blå- 
fan 5 hvarmed et Förut kökhett vatten ofverbin- 
des 5 genombåras, at ddn påtryckande luften far 
häftigt ftota på vattnet, upkomma Is-fkifvor 
vid vattubrynet och våxa ned åt* detta lyckas 
fåkrare uti kold, ån uti varmt rum* dåråft ic- 
ke tillika någon liten Is-partikel nedfaller ifrån 
den frusne biåfan, Forfoket förtjenar omgoras 
ined varfamhetj imedlertid gifva kalla kroppar* 
hvarmed vattnet vidrores, ånnu tydeligare {kål 
vid handen. Jag vil ej tala om ftorre Glas* 
itånger : några fmå Blyhagel åro tilråckclige^ at 
fylla et helt Glas med. Is-fkifvor. Äro Hagel* 
kornen värme, få lyckas detta ej % men val då 
éc åro mycket kalle, och i fynnerhet litet Is* 
lupne. DefTe Bly -kornen gora altid famnu 
rorelfe uti vattnet, de kunna ej eller mårkeli- 
gen varma eller af kyla hela vattu - mafTan > men 
vål uti några kringftrodde pun&er afkyla vatt* 
net och fororfaka de forfta- Is-brickörne, hvil* 
ka fedefmera likfom af egen drift tilvå&a. 
17. Sjelfva Ifen tyckes i fynnerhet %g* 
cn, om jag få må kalla det, multiplicerande 
kraft. Man fer detta redan vid de uti fria - 
vattnet tiltagancte" Stjernorna och Is* bladen j ej 
eller år något kraftigare at upvåcka Is-fåt£nin* 
gen, ån redan formerad Verkelig Is> hvarfore 
man ock vid ej aldeles fylda Glas noga bor 
tilfc, at ej vid fqvalpningar m< m. den ofra kal- 
lare 
