Apr. Maj. Jun. 129 
mindre angeläget, når vi tro, at dar Far eller 
Farfar feglat fram med et få eller få djupt- 
gående Fartyg, dar kunna ock vi och våra 
efterkommande fåkert fegla, få vida vatnet al- 
drig blir grundare, 
Men at Jorden, Bårgen och Hafsbottnen 
med tiden komma i högre belägenhet emot 
Vattu - hrynet, bevifes : 
tio, Af Jått-grytor, fom ogonfkenligen åra 
vatnets fvarfningar under lång tid, medelft: 
ftenar och fand, dar belägenheten tilforcne va- 
nt, eller ånnu år fädan, at vågorna brutit, el- 
ler ånnu bryta fig i hvirflar, når viffa vader, 
fom dånil paffa fig, blåfa. Men emot uppen- 
bara Ron tyckes det vara, at Jättegrytor kunna 
rätt fä väl vara hålor efter nägot i det blota Sten- 
ämnet fafihäftadt ting , fom icke låtit förvandla fig 
i Sten, fom de kunna vara märke af vatnet i no tänj- 
de y ty en dylik nötning kan vifas, at den ån 
årligen på forbemålte fått i vattu -brynet ficer* 
men til den andra fuppofitionen finnes icke dm 
min ila liknelfe. 
2;do, Af fafta Bårg i Sund och annorftå- 
des, ofver hvilka vatnet blifvit nu grundare 
än förr, fom at gamla Dombref och Skrifter * 
få väl fom af egen årfarenhet, kan beftyrkas. 
Däremot iådane Skålftenar och lofa grund, hvil- 
ka -af Ifen kunna både nedtryckas och uplyftas^ 
famt på hvarjehanda fått ruSbas^ for ingen del 
tjäna til pälitelige bevis. 
}:to, Af utbrutne Kalk-ådror, for % a 300 
Ir tilbaka, hvilka vid pafs lika många alnar, 
fom 100 år 'forflutit, nu ligga ofver vatnets 
medelhogd. 
