13 % 17<>9' : Ap r * ^ a j- Jun, 
Dcfsutan år det en bekant fak , når. om Vin- 
teren Upfjo infaller, få brytes Ifen vid fcran- 
derna fä. mycket, at yatnet ofta går in i ila- 
dan, föran man åkandes kan komma ifrån" torra 
Ifen på fafla Landet. Om ftrandcn vid et dy- 
likt tilfålle hade uphogt fig, genom den kraft 
Ifen äger, fom fammanhånger med den tjålade 
ftrandcn, få fkulle fådant icke kunnat hända \ 
hvarjårnte anmårkes: at Ilens och tjåians kraft 
at lyfta, är proportionerad emot den tyngd, 
fom kan uplyftasj ty Ifen förmår ej rubba en 
Pål-brygga, fom har någon anknlig tyngd ofver 
vatnet, och hvars pålar ftå fålie i bottnen, 
Utan Ifen raåfte förr brifta, ån han formar lyf- 
ta. Det måfte vara en lått 'ftrand, af ringa 
tyngd och fammanhångande, fom låter lyfta fig 
af tjålan, når den ej rår med en Ilen af några 
alnars .hogd och bredd, ja, knapt med en af et 
par alnars ftorlek, dä den ej ligger ofver 2 a 3 
qvarter in uti jorden, få at famlad t vatten kan 
fry la under ftenen, och med Ifens utvidgande 
Jcraft, fom år ganfta ftor, får tilfålle at uplyfta 
honom. Men annat år, at Ifen kan lyfta, och 
ifrån något grund i Sjön flytta tåmmeligen fto- 
ra ftenan ty når Is (kackar fig omkring dem 
til anfenlig tjocklek 5 och vid f adana ftenar faft- 
fryfer, kan kraften at lyfta dem åfvenvå! i pro- 
portion biifva få" mycket ftorrc, hårrorandes 
endafi: af Ifens fpecinca lätthet emot vatnet, 
6:0, Bevifes: at Jorden o blifvit högre ån 
vattu-brynei, af Alfvars och Åars bräddar, fom 
befinnas lågre emot utloppen, och hoja fig up 
åt Landet, i den mon, fom marken fordom va- 
rit innefluten inom trängre opningar r Berg 
eller 
