i So 1769. Jul; Äug. Sépt; 
1 oo:de år forflutit. Detta Ron fordrade bevis 
om Kalk-Grufvornas forna och nu varande til- 
ftandj meft fällan det fkulle rnedgifvas, och 
faftån detta Kalk -berget ej fkulle, fåfom de 
callofe Malm-gångarna, tiivåxa, hvilka ftryka 
fram uti Hällebergens remnor* likvål kan det- 
ta Berg icke undantagas ifrån de omväxlingar 
pä Jord-ytan, fom jag i §. ' z. och 3 vifat, ii 
Hora Berg hafva måft undergå. 
Det tjerde "{talet gifva de flora ftenar vid 
handen 5 hvilka långt uppe i landet , lamt på 
hogder , dit fcogfta Hafs-vatnet numera icke räc- 
ker, befinnas ligga på fm a ftenar upftaplade. 
Ehiuu jag icke kan påminna mig hafva blifvit 
fä beuigne ftenar vårte pa betydande hogder, 
kan jag likvål icke finna något fik ål- til deras 
förnekande-, men da jag breder, min fyn ut 6f- 
ver hela Jord-klotet, och befkådar de ftandiga 
omväxlingar , fom under nägra iooo:de ar fig 
tiidragit på defs ytaj år jag benägnare at tro 
det jag fer, ån at for hoflighet ikul antaga det 
jag icke fet\ Jag fer et ftort land uplyfta fin 
rygg ur Hafvets böljor: jag fer med häpnad 
huru Jorden opnar fitt gap och upflukar land , 
männifhor och djur: jag känner ock med för- 
fkråckelfe huru jordens grundvalar darra. Når 
jag detta med annat mer formårker, må jag dä 
icke tro , at defla åberopade vitnen til Vattu- 
minfleningen, åro utur fjö-botnen, antingen ha* 
ftigt eller 1 fakta mak, upiyftade tillika med hela 
landet ? Jag tilftår , at jag fett ofantelige ftenar 
vara enftakade på låga åflgdcr, där de efter all 
fannolikhct icke kunnat genereras > efter fom 
man 
-i 
