i $2 \y6y. Jul. Aug. Scpt 
ke långt ifrån Kyrkan, hvaråft til 10 a io al- 
nars hogd ifrån närliggande inf jo, fynas flerc 
ränder af kullrige och fiipade ftenar, til likncl- 
fe af ftrånder, hvijka ränder åro ifrån hvaran- 
nan fkilde och ofver hvarannan belågne. Men 
om defla ränder vore af en fucceffiv Vattu- 
minfknifig tilkomnc, fkullc de ej vara ifrån hvar- 
annan fkilde, fä fram t man ej vil fupponcra pe- 
riodifke Floder i inf joar , iikafom i Hafvet, 
famt at ifen under floden-tiden fammanfkutit ften- 
råndcrna. Jag for min del {kulle häldre förkla- 
ra deffe ränder, antingen genom inf jo -vatnets 
häftiga nedfallande, dä ofvanjordifke utlopp (ku- 
rit fig djupare ned, och kanfke; underjordifkc 
ådror blifvit uprymdej eller ock genom jordens 
häftiga uphogning ; ty bada håndelferna före- 
komma ej fållan i Naturen; men om en fuc- 
cefliv Vattu-minfknirtg har man ännu icke fått 
af Naturen något ojåfvigt vitne. 
Pa detta ftålle får jag tilfålle at anföra, 
huru fom Kyrkoherden Wegelius, hvilken va- 
rit Paftor i Utsjocki Lappmark, befkrifrit for 
mig Fjäll- ryggarnas befkaffenhet imcllan Uts- 
jocki och Torneå Stad: de beftå, fager han, 
af ganfka höga och länga Jord -ryggar, hvilka 
fig til mer än en mil uti bredden utvidga ©ch 
med gles Fjåll-bjork åro bevåxte : deras ftråck- 
ning fkal ock vara merendels i Norr och Sö- 
der. Herr Wetterstedt, fom vandrat of- 
ver både deffe och flere Fjäll - ryggar, fågdr 
dem ftundom beftaaf Berg, eller med Berg va- 
ra befpåckade* men at de merendels beftä af 
cn grus-jord, och fkjuta fig fram få våi i Ö- 
fter 
