1^4 17^9- J&i* Äiig* Sept. 
anfe fåfom beftående af trcnne concentrifke och 
fpherifke flcälij/ det ofverfta; innefattar alt- det 
torra och med vatten begutnä, fom ligger thår 
g re ån Hafvets vanliga yta: det medlerita -inbe- 
griper ak Kvad ligger i hogden imellan Hafvets 
yta och djupafte botten,, beftående dels af klart 
vatten, och dels af vattu -dränkt jord: til det 
underfta horer, h vad fora ligger under Hafvets 
botten. De tvånne förre fkalen kan man anta- 
ga fåfom cn mil djupe eller tjocke» Alt vat- 
ten, fom genom dagg, regn och fno nedfaller pä 
den ofverlta fkorpan, och beftiger fig aret igc*- 
nom ungefärligen til 5 fots djup, om det pä en 
gäng vore famladt, nedrinner til Hafvet, dels u- 
tanpä, och dels inuti det cn mils tjocka ofver- 
fta fkalet, fedan det til flerc ioo:de mils långd 
lupit pä och igenom jorden. Under vågen ta- 
ger det med fig Salter* Oljor och den finafte 
jord, med mera > famt deponerar fadant dels vid 
ålfvarnas utlopp, dels uti Hafe-botnen, iåfom dä 
vatnet löper in uti Hafvet genom dc opnitfgar 
eller utlopp, fom 1 det medlerfta fkalet åro be- 
lägne nedan om Hafvets yta. Den myckenhet 
jord, fom ftanmr uti älvmynningar, gifver oft 
anledning at (luta, til huru (tor mångd den jord 
mätte ftiga, f©m medfores til Hafvet genom defs 
bräddar och ftannar på defs botten. Härigenom 
.(ker forft, at jord-malTan i det ofverfta fkalet 
forminflas och fåtter fig neder, och fedan at 
Hafs-botnen fig uphojer. Således tilftota tvån- 
ne orfaker, fom tillika arbeta på Hafs-brynets 
ärliga uphogning , hvaraf det torra (kulle flu- 
teligen fårdrånkas, om man ej förklarar detta 
? gcnom cn fucceffiv Vattu-min&mng, Man red- 
der 
