17^9- Aug. Scpt. 233 
JÉplpSdana Håfsjor åro formodcligen de fåkra- 
fte medel i vårt Climat, til Sedens torkande 
och bevarande, fom härtils åro upfundne, i fyn- 
nerhet dä de åro täckte 3 ty i dem kan den 
S«.d om aftonen upfåttas, fom om- dagen år (ku- 
ren, dl nian far tacka GUD for fkörden, få- 
fom vore den redan i Ladan* Rior åro koft- 
faroare, foréfå mycket brånfle, åro ofta under* 
kailade elds-våda, fa nu förtorka och fatta rok- 
(mak på halmen, at Kreaturen ej må få val dåra£ 
1 lådorna icke få. Om någon i de Södra or- 
terna ej har nog tilgang på fkog til ftolpar, 
Itod och 'flänger, kan han, for en ringa pen- 
ning, forffcnfva dem aldeles tilhuggna och får* 
diga ifrån Norrland eller andra Skogs-orter, få 
(å at han ej behofver mer. ån uprefa Håfsjan* 
När man nodgas fkåra Såden mycket våt, kan 
den c^lock genaft upfåttas i Håisja, allenaft ban- 
den bindas mindre och infattningen flcer utan- 
hård fammanpackning i Håfsjan. I Medelpad ^ 
dar Håfsjor ej innu allmänt kommit i bruk* 
har noden lärdt dem följande fått at förekom- 
ma Sådens fordårfvande af långvarigt rågn : de 
nedfla i haft ftorar par-tals, 4 alnar héga, fam- 
nianbundne fåfom vanliga gårds * gärds ftorar: 
pä hvart band låggas fmala ftånger imellan flor- 
paren, då dåraf blir en art af Håfsja, uti h vil- 
ken Såden obunden infåttes imellan ftångewa. 
Alt fom Såden dåruti torkas, fjunka ftängerna 
ned på flor -banden, och lider han dår aldrig 
något af rågnet. De plåga ibland nodgas up- 
rifva Skylarna, och fatta Såden i flika fmå Håfs- 
jor, fåfom fak rare til defs, förvarande. Ho på 
Kårr-ångar bårgas på lika fått, och håller fig 
Q.f al- 
