i6i 1769. Od. Nov. Dec. 
vintertiden af kreaturen, och det ofriga, fom 
til deras foda var for groft, kallades på dyng- 
hogen til förruttnclfe och gödning. 
Jag lag efter, om brift var på Äng i pro- 
portion af Hemman - talen, och fann Ängarna 
vara pä flera ftålien af Ljung ofvervuxne: mår- 
kelige prof. af vanbruk , fom jag dem alvarfam- 
ligen for ögonen ftålde. Omfider gjorde jag 
pa fynen detta flut, at Bonderne, om dc an- 
nars ville undvika at blifva upfagdc ifrån deras 
Landbo-befittningar, fkulle renfa deras Ängar, 
och efter den dagen aldrig mer, genom Ljung- 
Håg, af hugga et enda* ftand pä berörde Moar. 
De förklarade (ig hårtii villige } men fmålogo 
Sfver denna fåfängan, i deras finnen. Denna 
atvarning uträttade, dock la mycket , at jag fe- 
dan den tiden, utan ringaftc plantering, omfidcr 
fatt hugna mig af ymnig och tåt-våxt Tall-fkog, 
fom förbättrat Hemmanen til en ftor deL Jag 
har ock fedt våxten lå tiltaga, at han nu i det 
nårmafte år kolnings- gild, och ej hort minfta 
klagomål ofver foderbrift. Imedlertid tror jag, 
at detta mifsbruk Ikedt mer af oforftånd, ån c- 
gennytta, fa af dem, fom deras företrädare. Så- 
ledes har jag utrönt hjålpemedel til de fkoglofa 
Ljung- moarnes upråttelfe, når Fro-fångft år i 
granftapet, fom planterar fig Ijelf. 
Den helfofama forfattning Öfverhcten redan 
behagat gora, om vifla Södra trakters upodling 
och förvandling från kala flygfands-fålt til grås- 
bårande mark , genom fandhafras utlade och in- 
ftångfel, år bevis nog til mojeligheten af jor- 
dens åter- förvandling, allenaft Skogs -planterin- 
gen 
