1769» Oft. Nov. Dec. 
knail blifvit betåkt med Markgras ech Sand- 
hafra, utan ock, at defle därjämte hafva tjånt 
til et flrygd och täfte for den* nåra intil belag- 
na Tal!-fkogens Frun, fem nu mera ilar i fro- 
dig växt, och utan väldfam hand ärligen for- 
merar och utvidgar fig tillika med Ljungen. 
Således har jag f jélf profvat , hvad jag i 
båda defla åmnen ypgifvit, och onfkar, at flere 
ville följa fådana exempel, och använda deras 
förmåga pä de vidftråkta Flyg-fands och odelig- 
gande Ljung-fålten , dem hågna, och, i brift 
af Tail-froen pä ftållet, ditbringa fådana Frön. 
från nårmfta Skogar. Under Ofverhetens be- 
fkydd och frihets forlåning for alla utfkyl^er, 
borde ågarne eller mgrannarne gSra detta ftyc- 
kevis, til folkmängdens förökning, under nu 
varande fredslugn, ibm, i brift af Boftållen, ho- 
petals lopa utur landet. Imedlertid draga de (ig 
et fvärt anfvar *ofver hufvudet, fom pä et ofor- 
figtigt och väidfamt fått underhälla deras Ljung- 
moar, i deras foga bättre ån Sde-tilftånd, och 
genom mifsbruk gifva Flyg-fanden tilfålle, at 
åfven dar bryta ut och pä flutet ofverfvåmma 
hela trakterne, utan ringafte bekymmer om den 
nod Riket; och deras efterkommande foreftår. 
Månne en fådan efterlåtenhet af den månfldiga 
ftyldigheten och funda förnuftets .bruk, ej år 
hogft fkamlig och oforfvarlig? 
Defla mina tankar lämnar jag garna til de- 
ras närmare profning, fom haft båttre tilfållc 
ån jag, at ej allenaft thf oreticé, utan ock pra- 
éfcicé gå in i Naturkunnighetens inre delar, hvar- 
uti defle urånne mina enfaldiga, dock tilforlåtc- 
S f liga 
